Сега вече разбирам.
Как мина? - Всички тук са туристи.
Тогава да проверим местата, където 1107 е била забелязана.
Сладолед. - Моля?
Искам сладолед.
Не го казвам от глезотия.
Магията ми понижава кръвната захар.
Сериозно ли?
Вкусно ли е? - Не е зле.
Знаех си, че светът навън е невероятен.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
БРЮНХИЛДЕ В МРАКА
Ролите озвучават ТАНЕДА РИСА
СУЗАКИ АЯ
ТАДОКОРО АЗУСА
МАО ИЧИМИЧИ, ОСАКА РЬОТА и др.
Музика ТОКИСАВА НАО
Автор ОКАМОТО ЛИН
Режисьор ИМАЙЗУМИ КЕН'ИЧИ
ФАЛШИВИ СПОМЕНИ
Направих портрет на гимназиста по спомените на полицаите.
Нанами, артистичните ти умения са... - Знам, бива си ме.
Както кажеш.
Ще се отървем и от него, но първо да намерим 1107.
Какво пишеш?
Водя си дневник. Тази мисия може да се проточи.
Няма да ме забравиш, нали? - Откъде ти хрумна това?
Няма значение. Просто ми отговори.
Как бих могъл? Работата ми зависи от теб.
Лъжец.
Май няма да я открием толкова лесно. Е, поне не ти липсва апетит.
Магията ми е виновна.
Така ли? Струва ми се, че просто обичаш сладкото.
Трябва ли да си вдигаш роклята абсолютно всеки път?
Не виждам чуждите спомени без зрителен контакт.
Вдигам роклята си, за да накарам хората да ме погледнат.
Затова трябва да идем на място с повече хора.
Мисля, че имаш право.
Най-големият град наблизо...
Да, тук ще имаме по-големи шансове.
Обаче ако вдигнеш роклята си тук, ще ни докладват в полицията.
Тогава какво да правя? - Не е нужно да правиш нещо.
Ти си красива. Хората ще те заглеждат и без друго.
Какво?
Кажи нещо де.
Лицето ти се изчерви.
Горещо е. Ще сваля това.
Сега я втасахме!
Ей, как я караш?
Готини дрешки имаш. - Искаш ли да дойдеш с нас?
Тези цици си просят да ги стиснеш. - Чупката.
Мамо! Тате! Къде сте? Искам вкъщи!
Ей! Какво те прихвана? - Какво му направи?
Изтрих спомените му от 5-годишна възраст до днес.
Сега е дете, което има нужда от бръснене.
За нищо на света няма да сваля тези очила.
Ако си уморена, може да си починем. И без това няма да я намерим веднага.
Кика?
Задачата ми приключи.
Разбра ли нещо?
Ще ме оставиш ли да се поразходя? Обещавам да не правя глупости.
Умът ли си изгуби? Забрави ли какво си...
Сканирането и изтриването на спомени не са единствените ми умения.
Ако погледна някого в очите, мога да му дам съвсем нови спомени.
Това май не те притеснява.
Докато съм с тези очила, не можеш да ми сториш нищо.
Падна ли ми, Йосуда! Какво правиш със сестра ми?
Кой, по дяволите, е Йосуда?
Загуби тази битка в мига, в който ме доведе сред тълпата.
Ето защо ви държим в лабораторията!
Негодник! - Ето къде си бил, Сакамото!
Кавасаки, ще си платиш за стореното на майка ми!
Това е за дъщеря ми!
Проклятие!
Може ли да ме пуснете?
Съжалявам.
Какво правех?
Видях спомените му.
Какво са намислили тези учени?
Как успях да си дрънна главата в телефонния стълб...
Знаех си, че ще ме забрави за нула време.
Кика!
Какво има?
Ами...
Приятелката ми каза, че иска да се запознае с теб.
Ще дойдеш ли с мен за малко?
Трябва да е някъде тук.
Това не е ли тя?
Нанами, доведох Рьота.
Благодаря. Вече можеш да ни оставиш.
Добре...
Защо трябваше да запознавам Рьота с някакво момиче?
Къде изобщо съм я срещала?
Как се казваш? - Нанами.
Намерих 1107.
Котори, Казуми, Неко и Кана. И четирите са в обсерваторията.
Вещица? Почакай!
Успокой се. Предпочитам да не убивам никого.
Магията ми действа незабавно.
Способността ти е да четеш чуждите спомени?
Не... Не само че ги четеш, но можеш и да ги променяш.
Защо мислиш така?
Кика не познава никакви вещици.
Въпреки това тя те нарече приятелка.
Следователно можеш не само да четеш, но и да променяш чуждите спомени.
Кой си ти?
Щом ме питаш, значи трябва да ме гледаш в очите,
за да сработи магията ти.
Издъних се! Не вярвах, че някой може да е толкова схватлив.
Възнамерявах просто да изтрия спомена му за мен, но...
Ще ме убиеш ли?
Останалите, които ни търсеха, мислеха само как да ни убият.
Но ти си различна.
Е, и? - Ами, чудех се...
Дали не можем да сме приятели?
Приятели?
Няма нищо за докладване.
Удължете времето на маяка на Нанами.
Да. До утре.
Ама че задача... Защо трябва да наблюдавам замъка
и да докладвам през определен интервал?
Не говори глупости.
Ще се насладя на този ден навън,
след което се връщам, за да ви докладвам.
Ако се справя, ще получа награда.
Не знам каква е тази награда,
но само един ден свобода достатъчен ли е?
Разполагаме с начин да се сдобием с много таблетки.
Ако успеем да махнем маяка ти, ще бъдеш свободна наистина.
Нима твърдиш, че можеш да махнеш маяка?
Със сигурност ще опитам. Довери ми се.
Трудно ми е да ти се доверя, докато избягваш погледа ми.
Нека погледна в спомените ти отново и ще разбера дали си искрен.
И няма да ги изтриеш или промениш?
Искаш да ти се доверя, но ти самият не ми вярваш.
Добре. Ще ти се доверя.
Съжалявам. Може би прекалих.
Изтрих всичките ти спомени от момента на раждането.
Сега си просто новородено бебе.
Прости ми.
Да се преструвам на бебе беше адски нелепо.
Обаче все още помня името си и всичко от днешния ден.
Дали се провали? Или...
67, 68, 69, 70...
Извинявай... Свърши ли вече?
Още не съм стигнала до сто, нали? За къде си се разбързала?
Да не ти е лошо?
Ами, не точно... - Да не те възбудих?
Не! Не ме питай такива неща!
Ей!
Имаме проблем!
Защо надничаш?
Забравете за това!
Поредната вещица е по петите ни!
И този път знае за вас и за това място!
Ето как изглежда Нанами.
Не спирам да се изненадвам в какви детайли помниш всичко.
Вероятно не успя да изтрие спомените ми
заради фотографската ми памет.
Открих я. - Толкова бързо?
Това е тя, нали? Била е заснета от камера в парка.
Но не мога да разбера къде е в момента.
Трябва да я намерим преди разсъмване.
Добре.
Тогава трябва да вземем решение.
Ако открием Нанами, ще се бием ли с нея?
Или ще избягаме и ще се покрием?
Заминавате ли? - Да.
Плащането е извършено. Приятно пътуване.
Стига толкова магия за днес.
Поне за един ден ще бъда съвсем нормално момиче.
Уф, гладна съм.
Дай ми пари назаем. Искам да пазарувам.
Мога да ти дам, но как ще ми ги върнеш?
Не можеш? Значи ще трябва да ми продадеш тялото си.
Колко искаш?
50 йени. - Шегуваш се.
С толкова мога да си купя бонбони за цял ден.
Покажи ми гърдите си и ще ти дам 1000.
По време на експериментите си виждал много повече от гърдите ми.
Какви ги говориш?
И тези ли спомени съм изтрила?
Добре, виж гърдите ми.
Хубави цветове.
Преливат доста красиво.
Видя ли достатъчно?
Да, стига ми.
Коя беше тази?
1000 йени! Мога да си купя 100 бонбона!
Каква сила!
Как можа да я изпуснеш в локвата?
Извинявай. - Не ти ща извинението.
Плати ми картата. - Нямам толкова пари.
Колко струва? Колко струва тази карта?
Около 1000 йени...
Вземи. - Благодаря. Сигурна ли сте?
Двамата сте приятели, нали? - Ами, да.
Тогава не се карайте. Приятелите трябва да се ценят.
Благодаря ви, г-це!
Благодаря!
Спасих приятелството им,
като показах гърдите си на мъж.
Колко ще ми дадеш за срамния триъгълник?
Вече го видях.
Открих я!
Намира се в близост до замъка. - Слава богу! Не е напуснала града.
Добре. Казуми, не я изпускай от поглед.
Прието. - Извинявай...
Не съм сигурна, че ще успея да избягвам погледа й.
Може да объркам нещата. - Права си.
Защо не опитаме със слънчеви очила?
Слънчеви очила?
Аз например не мога да сменя мястото си с някой,
който носи такива.
Онзи тип беше доста мил.
Даде ми 1000 йени, за да види подмишниците ми.
Все едно. Имам достатъчно средства.
Къде ли има сладкарница? Искам да пробвам чийзкейк!
Толкова съм гладна. - Хайде за креп!
Хайде! - Аз искам боровинков!
И аз щях да го кажа!
Тогава ще си взема бананов с шоколад и допълнителна сметана.
Не ме имитирайте.
Наистина ли? - Да, да.
Да имаш приятели... Изглежда забавно.
Мураками, Нанами е на ул. "Накамачи"!
Ясно. Хайде!
Ама че скъпотия!
Мислех, че 1000 йени са много пари, но реално не струват нищо!
Избрахте ли си?
Искам от този сладкиш.
Нещо за пиене?
Пиенето не ме интересува.
Добре...
Извинете за забавянето.
Най-накрая настъпи деня, в който ще опитам чийзкейк.
Мислила съм за смъртта толкова пъти,
но за пръв път се радвам, че съм жива.
Не искам да се връщам в лабораторията.
Дали не можем да сме приятели?
Усмихва ми се! - Наистина!
Изтрила съм спомените на много хора.
А мен ме познават само няколко учени от лабораторията.
Никой не ме познава истински. Аз съм сама.
Нанами!
Защо не си загубил спомените си?
Имам фотографска памет и магията ти явно не ми действа.
Страдаш от хипертимезия? Няма да живееш дълго.
Явно сте се подготвили. Ще се биете ли с мен?
Не! Искаме да те спасим!
Не ставай смешен. Аз опитах да изтрия спомените ти.
Защо ще искаш да ме спасиш?
Говоря сериозно! Повярвай ми!
Не ти трябва причина да спасиш някого,
който очевидно страда.
Който страда? Аз ли?
Мислиш си, че ме познаваш? Била съм сама цял живот.
Наистина ли няма надежда?
Ей! - Неко!
Не си от най-умните. Сега ще мога да те манипулирам.
За нас, вещиците, няма място на този свят.
Затова трябва да се подкрепяме.
Ако решиш да ни се довериш, ще успеем да се сработим.
Да се сработим?
Не мога да повярвам. Това са пълни глупости!
Куроха?
Нанами...
Ще защитя Нанами!
Променила е спомените й!
Ще я защитя на всяка цена!
Куроха! Спри!
Нанами си играе с теб!
Не обиждай приятелката ми!
Не съм й давала спомени, че сме приятелки. Защо ще...
Ако открием Нанами, ще се бием ли с нея?
Или ще избягаме и ще се покрием?
И двата варианта са лоши.
Искам да я спася. Искам да спася Нанами.
Да, аз също.
Ще се радвам да станем приятели и с нея.
Куроха! - Неко!
Чакай!
Куроха? - Мураками?
Тя развали магията? - Магия ли?
Нанами манипулираше спомените ти.
Какво?
Защо върна спомените на Куроха?
Защото аз присъствах в спомените и на двама ви.
Колко дълго трябва да наблюдавам този замък?
Не искам да се връщам в лабораторията.
Не искам да се изтривам от вашите спомени.
Какво да правя?
Откъде се взе това?
Не искаме да се връщаш там.
Затова нека заедно намерим начин да те спасим.
Това шега ли е?
Превод и субтитри: Ragnos
Eastern Spirit ® 2014 www.easternspirit.org